5.2+Web+2.0++og+humanistiske+verdier

Bruk av web 2.0 vil støtte opp under læringsteorier knyttet til konstruktivisme og Vygotsky. Vygotsky vektla sammenhengen mellom språk, læring og det sosiale. Barnets mentale prosesser er kollektive prosesser. Det er først i det kollektive rom med veiledning og samtaler at barnet kan lære på høyere mentalt nivå og utvikle språket. I følge denne teorien, vil det kollektive rom og det som foregår der, være særs virkningsfullt for barnet.Det er her de mentale prosesser pågår, språk utvikles, kunnskaper og holdninger utvikles. Men en forutsetning forer veiledning av en som kan mer, og dialogen blir den sentrale metoden. I lys av denne læringsteorien, blir det direkte uetisk å ikke ta innover seg den læringen som foregår på nettet og også de mulighetene en har for å sette i gang de kollektive prosessene med veiledning og dialog. Målet må være a) å benytte seg av verktøy som setter i gang de viktige kollektive prosessene b) å være der eleven lærer og føre dialogen og veilede slik at eleven kan lære på høyere mentalt nivå og utvikle språket c) gjennom dialog og veiledning fremme de humanistiske verdiene som skolens offisielle læreplan hviler på Om skolen tvinger eleven til ensidig formidling, underkastelse, individualitet og ensidig konkurranse, finner eleven andre veier. Det blir et liv i læring utenfor skolen og uten den veiledning som barnet trenger. Det er direkte uetisk ikke å ta del i elevens liv der hun/han er og benytte dette i en målrettet aktivitet. Noe annet er ikke i samsvar med offisielle læreplaner gjennom mange tiår, der utgangspunktet skal være elevens læreforutsetninger i videste betydning. Her ligger også forutsetningen for tilpasset opplæring, en forskriftsfestet rett enhver elev har. Web 2.0 gir muligheter som vi ikke tidligere har hatt.

Sosial konstruktivisme
Konstruktivismen er en læringsteori som forklarer læringsprosessen som en aktiv prosess der den lærende konstruerer mentale modeller gjennom en aktiv eksperimenterende atferd. Den bygger på Jean Piagets ideer og senere videreutviklet av bl.a Seymour Papert. Det betyr at læring i liten grad vil skje når elevene er passive tilhørere som ved tavleundervisning eller forelesninger. Det er interessant å reflektere over [|Aulestads forståelse og utlegning] av Baylis & Smith. Sosial konstruktivisme er en sosiologisk læringsteori som tar for seg hvordan sosiale fenomener utvikler seg i en sosial kontekst. Et sosialt atferdsmønster (artefakt) kan være karakteristisk for en kultur, og andre kulturer kan ha utviklet helt andre artefakter. Hvordan forholder individene seg til det de til enhver tid opplever som virkeligheten? Individene konstruerer m.a.o. sine sosiale ferdigheter gjennom et samspill med individene og artefaktene de har rundt seg. Ericsons utviklingsteori underbygger dette. Og eleven er på nett. De spiller, chatter, deler informasjon, skaffer seg venner, hører på musikk og ser filmer, deler sin interesser med andre og deltar i ulike nettverk. De opplever, gleder seg, utnytter det og lærer. Det læres sammen med andre og i den kultur som utvikles på nettet. De som er der, er med på å utvikle denne kulturens artefakter. Det stilles store krav til skole og hjem om de fortsatt vil være med å påvirke læringen, overføre kulturtrekk fra en generasjon til den neste og rett og slett få et ord med i laget hva angår utvikling av ungdommens sosiale ferdigheter og holdninger. Læreplanen forplikter skolen på sider ved vår kulturarv, de kristne og humanistiske verdier. Det er ikke lett å akseptere at læring i liten grad vil skje når elevene er passive tilhørere som ved formaninger, tavleundervisning eller forelesninger. Men det vil være helt uetisk og uprofesjonelt ikke å ta del i våre elevers kollektive rom som web 2.0 utvikler seg til å bli. Vi må ta det i bruk for å fremme læring og læringsmål satt i den generelle delen av læreplanen. Konstruktivismens tese om at individene konstruerer sine sosiale ferdigheter gjennom et samspill med individene og artefaktene de har rundt seg, forplikter foreldre og lærere. De må være der som individer og selv være med å påvirke utviklingen av de kulturelle artefakter. I skolen er det et mål at kristne og humanistiske artefakter skal fremmes.

Empati og interesse for hverandre og positiv tro på mennesket er fortsatt artefakter i et humanistisk samfunn. Ønsker vi at det fortsatt skal være det? Ja, da må vi ta i bruk metoder og verktøy som fremmer de sosiale prosessene også i skolen, delta i de unges liv og la dem få delta i dialogen. Uten det, fører vi ikke den humanistiske arven videre.Vi får ikke påvirkningskraft nok. Web 2.0 gir muligheter for dette.